Na kraj světa z domova jít
a dobýt znaku pro čistý štít
a pro tu malou zemi
tak vzdálenou
Do štítu svého si dát
to všechno za čím chce člověk stát
ten znak však není věcí
darovanou
Tak poznat co je žízeň a hlad
a bolest ran když musel ses prát
a strach co duši svírá
předtuchou zlou
Bez obav hřívu lví pohladit
a podat ruku těm co chtějí žít
ať nečekají v bázni
na kolenou
Čekej dál moje lásko
já příjdu
Čekej dál moje lásko
já příjdu, já příjdu
Já nepřicházím sám
a cestu dobře znám
vždyť přece domů k nám
pospíchám
Já vím co všechno zatratí čas
já vím však že poznáš můj hlas
až uslyšíš píseň
na shledanou
Snad oheň v krbu neztratil žár
snad přehlédneš že jsem samý cár
až spatříš ten zrak
jak svítí tmou
V něm poznáš věrnost lásku i vzdor
tu známou vůni lesů a hor
co kouzlem chrání všechny
před silou zlou
Já nebudu mít vůbec nic víc
co dal bych ti až příjdeš mi vstříc
jen náruč svou jen pro tebe
otevřenou